Bataljonchefen överstelöjtnant Per Gottfridsson valde under striden att flytta sin stabsplats närmare de stridande kompanierna
Foto: Kristina Swaan/Försvarsmakten
Ombord på lätta trossfärjan hade bandvagn 309 lastats.
Foto: Rickard Forslund/Försvarsmakten
En mindre sjukvårdsväska.
Foto: Kristina Swaan/Försvarsmakten
Svävaren används för trupptransport.
Foto: Rickard Forslund/Försvarsmakten
En skadad soldat tas om hand.
Foto: Kristina Swaan/Försvarsmakten
Granatkastare hade grupperat för att ge eldunderstöd.
Foto: Kristina Swaan/Försvarsmakten
Övningen som helhet syftar till att upprätthålla och utveckla marina förmågor. Fokus för amfibieförbandet under övningen är därför bland annat att genomföra strid i skärgårdsmiljö. Ett annat viktigt syfte är att öva ledningen på alla nivåer, det vill säga från bataljonschef ner till enskild gruppchef. För att på ett relevant sätt kunna öva både ledningsförmågan såväl som att utveckla förbanden, är övningen av tillämpande karaktär. Enkelt beskrivet innebär det att de övade förbanden i förväg inte vet vad som händer eller vad som ska övas. Utifrån ett spelat scenario där Sverige befinner sig i ett allvarligt läge ger den marintaktiska staben (MTS) uppgifter till de marina förbanden att lösa inom ramen för deras specifika förmågor.
Alla funktioner övas
I ett tidigt skede fick amfibiebataljonen uppgiften att skydda ett basområde i Stockholms mellersta skärgård samtidigt fick säkerhetskompani sjö uppgifter att lösa ytterligare längre söderut. Förbanden har efterhand stött på motstånd vilket har lett till stridigheter, för att möta motståndet har amfibiebataljonen bedrivit både fördröjningsstrid och sjömålsstrid. Det vill säga, förbandet har hindrat och i vissa fall stoppat en motståndare att få tillgång till vår skärgård. Under dagen hamnade bataljonen åter i en massiv strid när de landsteg på ön Utö. Striden ledde till både ”skadade” och ”döda” soldater vilket självklart försvårade läget. Det är lätt att enbart fokusera på striden, men för att den ska fungera krävs det att bataljonens alla ingående kompanier och dess olika funktioner är samövade. För att till exempel kunna ta hand om skadade kamrater eller tillföra mer ammunition till de stridande enheterna, krävs en väl fungerande sjukvårds- och logistikfunktion.
– Genom den marina höstövningen får vi möjlighet att öva nationell insats i samverkan med marina förband. Det har också varit mycket värdefullt att få öva på bataljonsnivå. Övningen ger inte bara effekt i vår förmåga nu, utan medför även att vi bättre kan fastställa fortsatta utbildnings- och övningsbehov. Utöver marina förband, deltar också 13:e säkerhetsbataljonen ur Livgardet. Deras deltagande i en marin övning är utomordentligt viktig för att öva ledning av Försvarsmaktens säkerhetsförband i en marin kontext. Övningen har så här långt i allt väsentligt kunnat genomföras som planerat. Vanligen utgör vädret en utmaning så här års, men vi har haft lyckan med oss i det avseendet, sa överstelöjtnant Anders Bohman, ställföreträdande chef för Amfibieregementet och tillika övningsledare för förbandet.