Stora landsvägen liknar mer ett sandigt stråk mellan buskarna.
Foto: Carl-Axel Blomdahl/Försvarsmakten
Lastbilarna satt rejält fast på vägen.
Foto: Carl-Axel Blomdahl/Försvarsmakten
Foto: Carl-Axel Blomdahl/Försvarsmakten
Foto: Carl-Axel Blomdahl/Försvarsmakten
Patrullen om 14 personer lämnade campen i gryningen för att komma med första färjan över floden. Efter lite debacle och omdirigering av trafik kom så den svenska kolonnen över floden och kunde påbörja marschen i sydlig riktning.
Efter någon timmas färd på en väg som mer liknar ett plogat stråk i sanden, passerandes några tillsynes helt öde byar och patrullen nådde fram till den plats där några lastbilar fastnat i sanden.
Miljön i detta område är ett ogästvänligt savannlandskap. Solen står i zenit över savannen med sikt på flera mil utan möjlighet att finna skugga. En surrealistisk känsla infinner sig och man sveper med blicken över lanskapet i hopp om att se några människor röra sig. Allt som syns i den dallrande värmen är dock några får och någon enstaka kamel.
Bärgningsoperationen påbörjas och kommer inte att avslutas förrän patrullen är åter vid färjan framåt kvällen.
Det gäller att vara förberedd då friktioner som är svåra att förutse gärna uppstår, så som brustna kylarslangar och fordon som fastnar vid färjor. En patrull som beräknas ta några timmar kan sluta med övernattning i öknen. Personalen planerar alltid för att minimera riskerna och i värsta fall kunna vara borta i två dygn. Den här gången slutade det lyckligt och patrullen kunde, efter lite förhandling med ägaren till färjorna i nattens mörker, återvända till campen med all personal och all materiel. Att färja på Niger i mörker är en upplevelse utöver det vanliga.