Dykarna görs klara för att gå ner i vattnet.
Foto: Jimmie Adamsson/Försvarsmakten
En tänkbar olycksorsak är att dykaren får problem med den tryckförändring som sker när man kommer tillbaka till ytan för snabbt. Kvävgasbubblorna i blodet hinner då inte vädras ut normalt via lungorna och man kan exempelvis få smärtor i lederna. Just detta scenario spelades upp av HMS Sturkös röjdykare.
Dykaren transporterades snabbt ombord på röjdykarfartyget där larmet gått. Den lilla tryckkammaren ombord görs klar, för att trycka ner dykaren till ungefär det djup han varit på, för att på så sätt få ut kvävgasen.
Snabb behandling viktigt
- Snabbhet är viktigt. Därför övar vi detta ofta så att alla vet vad man ska göra, säger Ludwig Svennberg som är Dykbefäl ombord.
Den lilla tryckkammaren ombord är trång och man kan inte behandla den skadade på ett bra sätt i den. Därför förbereds en större kammare ombord på HMS Ulvön som jobbar i närheten. Inuti den är det mer plats för en sjukvårdare och den skadade.
- Vi komer att lyfta över den trycksatta lilla kammaren till HMS Ulvön, docka ihop de båda kamrarna och på så sätt fortsätta ge behandling till den skadade dykaren, fortsätter Ludwig.
Själva dockningen är ganska svår men allt går smidigt och snabbt. Samtidigt förbereds omfattande civila sjukvårdsresurser i land där den slutliga behandlingen kommer att ske så snart en transport kan ske.
- Våra dykare utför ett ibland farligt arbete. Särskilt i en skarp situation när minor eller andra sprängladdningar ska oskadliggöras. De måste då känna förtroende att det finns en organisation bakom som gör allt för att ta hand om dem om något skulle hända. Förtroende är helt avgörande, avslutar Ludwig Svennberg.