Stridsfordon anfaller mot målområdet efter att det bekämpats med indirekt eld.
Foto: Jesper Sundström/Försvarsmakten
På plats i målområdet. Kapten Thomas Aronsson utvärderar det genomförda momentet med sin styrka.
Foto: Jesper Sundström/Försvarsmakten
En kort paus på plats i målområdet.
Foto: Jesper Sundström/Försvarsmakten
Röken stiger från det bekämpade området medan SUAV:n Korpen ligger i luften och letar nya mål.
Foto: Jesper Sundström/Försvarsmakten
Spränggranat exploderar i målområdet.
Foto: Jesper Sundström/Försvarsmakten
Lunchdags. "Det rullar på bra. Kanske inte så mycket att göra just för mig som skytt under den här övningen, men nu är det ju bataljonen som ska övas i indirekt eld så det får man ta" säger stridsfordonsskytten Patrik Sandberg.
Foto: Jesper Sundström/Försvarsmakten
Korpen flyger. Det obemannade flygsystemet UAV05B Korpen kan användas för både spaning och eldledning.
Foto: Jesper Sundström/Försvarsmakten
Personal från K 3 förbereder SUAV:n "UAV05B Korpen".
Foto: Jesper Sundström/Försvarsmakten
Andra pansarskyttekompaniets ställföreträdande chef, kapten Thomas Aronsson utvärderar genomförda övningsmoment med sina plutonchefer.
Foto: Jesper Sundström/Försvarsmakten
En väl fungerande indirekt eld är av stor vikt för marktruppernas framgångar i ett skarpt läge. Indirekt eld fyller två syften; att slå ut upptäckta mål samt att säkra terrängavsnitt för framryckande enheter. För att den ska bli så effektiv som möjligt och inte utgöra en fara för de egna styrkorna krävs noggrannhet i samordningen med förbandens övriga aktiviteter såsom anfallande styrkor eller egen flygverksamhet.
Många bollar i luften
Stommen i Joint Fire utgörs framför allt av delar ur pansarbataljonen från Norrbottens regemente. På plats finns även en eldledningsgrupp från jägarbataljonen i Arvidsjaur, helikoptrar från första helikopterskvadronen i Luleå samt en SUAV-grupp (liten obemannad luftfarkost för spaning och eldledning) från K 3 i Karlsborg. Den indirekta elden i form av tolv centimeters skarpa spränggranater, levereras av ledning- och understödskompaniets granatkastarpluton. Allt sammantaget innebär det en mängd aktiviteter, både på marken och i luftrummet, som bataljonens stridsledning måste ta hänsyn till i stridens hetta.
Övningen startar
Första dagen nyttjades till att fräscha upp deltagarnas kunskaper genom ett flertal olika utbildningsmoment rörande sjukvårdstjänst, SUAV och eldobservation. Andra dagen drog övningens första stridsmoment igång i form av ett bataljonsanfall mot ett fientligt spaningskompani. Tredje och sista dagen stod fördröjningsstrid på schemat.
Under de två dagarnas stridsmoment genomfördes bekämpning av ett antal fientliga fordon upptäckta av jägare, vagnsbesättningar på marken eller av SUAV:n i luften. Det genomfördes även ett flertal moment med ytbekämpning av terräng så att kompanierna snabbt och säkert kunde anfalla och ta terräng.
Egna skador – ett livsviktigt övningsmoment
I ett skarpt läge innebär stridsmoment med största sannolikhet också skador på egen personal. Därför är det viktigt att återkommande öva de livsviktiga sjukvårdsmomenten, från första kamrathjälp på plats till sjukvårdsgruppernas fortsatta insatser. Under övningen genomfördes ett antal skademoment där de drabbade efter kamrathjälpen togs om hand av trosskompaniets sjukvårdsgrupper och därefter transporterades till en helikopterlandningsplats för vidare transport till sjukhus.
– Ett viktigt moment i övningen. Nyttigt för alla inblandade, inte minst för sjukvårdsgrupperna som får chans att öva mot helikoptrarna, säger kapten Thomas Aronsson, ställföreträdande chef på 1914:e pansarskyttekompaniet.