Foto: Helena Brandt/Försvarsmakten
Faktorer som isbildning, turbulens, molnskiktningar och blixtar är viktiga att ta hänsyn till i rollen som försvarsmeteorolog. Till hjälp har meteorologerna olika mätinstrument som ”tittar” på vädret underifrån och satelliter som fotar vädret ovanifrån, men att få information om hur vädret beter sig när man är mitt uppe i det, i ett flygplan, är ofta svårt. Detta är en av de största anledningarna till att försvarsmeteorologerna har flygtjänst. De genomgår en kortare flygutbildning för att tillsammans med en pilot kunna väderspana och därmed själv få en känsla för hur vädret beter sig i de områden där instrument och datormodeller inte räcker hela vägen.
Mask, hjälm och G-byxor
Nyligen kom tre försvarsmeteorologer från METOCC på Ledningsregementet hem från en tre veckor lång flygutbildning på Helikopterflottiljen i Linköping. Utbildningen är en separat del efter den övriga utbildningen till försvarsmeteorolog. Inledningsvis genomfördes en förberedande kurs med teorilektioner, utpassning av utrustning, tester i tryckkammare och i vågbassäng för att sedan kunna starta igång själva flygutbildningen dag ett med full kraft. Mycket av flygutbildningen gick sedan ut på att vänja meteorologerna vid miljön i flygplanet som är av typen SK60. Bara att känna sig bekväm med flygmaskinen och utrustningen; såsom hjälm, mask, G-byxor med mera, tar sin tid. Att sedan samtidigt kunna utföra viktiga uppgifter som att navigera, väderspana och rapportera sina observationer via radio till en meteorolog på marken kräver ännu mer vana. Efter ett par pass navigation och AVA (avancerad flygning) börjar man känna sig lite varmare i kläderna och den värsta åksjukan, för de som har anlag för det, börjar sakta ge med sig.
Pilot och meteorolog ett team
Meteorologens huvudsakliga uppgift är att spana på vädret; anteckna molnhöjder, siktvärden och olika väderfenomen och sedan rapportera dessa för att kunna ha nytta av dem i det fortsatta arbetet för dagen. Men för att göra det krävs att man hela tiden är med på var man befinner sig på kartan och det blir därför naturligt att meteorologen är med och navigerar. På så sätt blir pilot och meteorolog ett team som arbetar tillsammans.
När så eleverna fått lite koll på navigeringen på hög höjd flyttas nivån succesivt ner till att till slut hamna på cirka 100 meters höjd. På den höjden är det betydligt svårare att navigera, överblicken förminskas och navigeringspunkter i terrängen passerar snabbare. Förutom flygning ges eleverna ett antal teoripass under kursen inkluderande bland annat kunskap om vilka regelverk och styrande dokument som reglerar luftfarten och hur luftrummet är uppbyggt. Ett teoriprov bekräftar att eleven har tagit till sig den information som behövs för att anses vara en säker besättningsmedlem i flygplanet.
Efter de tre kursveckorna ska eleverna nu på sina hemmaflottiljer genomföra minst fem väderflygpass för att bli godkänd på kursen. De tre meteorologer som tillhör Ledningsregementet har en flygflottilj var (F 21 i Luleå, F 7 i Såtenäs och Helikopterflottiljen i Linköping) där de kommer att ha sina respektive flygtjänster. Det är således även där de kommer att göra sina fem avslutande väderflygningar.
Till slut väntar en utnämningsceremoni i januari med tillhörande bal. Och därmed har ytterligare nio stycken försvarsmeteorologer fått sin flygtjänst och kan förhoppningsvis bidra med ytterligare lite vassare prognoser för Försvarsmakten i framtiden.