Sergeant Marcus Brunström, ansiktet mot kameran, i samtal med sin kollega om det fortsatta stödet från Försvarsmakten till Migrationsverket.
Foto: Viktoria Välilä/Försvarsmakten
På Migrationsverket i Boden har personalen fullt upp med alla de immigranter som dagligen väntar i ankomsthallen.
Foto: Viktoria Välilä/Försvarsmakten
Migrationsverket i Boden.
Foto: Viktoria Välilä/Försvarsmakten
"Oftast går man hem glad, man vet att man har gjort någons dag", säger sergeant Marcus Brunström som är en av flera från Militärregion Nord som finns med i det stöd som Försvarsmakten ger till Migrationsverket.
Foto: Viktoria Välilä/Försvarsmakten
Militärregion Nord har under drygt sex veckor stöttat Migrationsverket i regionen med stabsstöd och övrigt stöd. Fyra personer anställda på Artilleriregementet finns just nu på Migrationsverket i Boden. En av dessa är sergeant Marcus Brunström, som normalt sett arbetar som gruppchef på 911:e pjäskompaniet.
— Det är ett oerhört givande arbete. Arbetsuppgifterna kan handla om alltifrån att iordningställa nya boenden, skjutsa immigranter till och från olika platser, till att bara vara ett stöd i vardagen, lyssna om de behöver prata, berättar Marcus Brunström.
I snart totalt sex veckor har Marcus och hans tre kollegor från A 9 funnits i och utanför Migrationsverkets lokaler i Boden. Här får de träffa de immigranter som dels vill berätta allt de varit med om, men även dem som är väldigt tystlåtna och inte säger någonting alls.
— Det jobbigaste är nog när man ska skjutsa dem så att de ska köpa medicin, men när de inser att de inte har pengar. Då vill man gärna hjälpa till och betala, men inser att man måste vara professionell och inte kan hjälpa alla, sa Marcus Brunnström och fortsatte:
— Men istället för att komma ihåg de jobbiga stunderna så får man försöka tänka på de positiva. Som när ett barn skiner upp som en sol för att jag leker med honom eller henne i tio minuter.
Marcus Brunnström har inte varit på sin ordinarie arbetsplats på Artilleriregementet på lite mer än fem veckor. Och längre ska det bli. Marcus och hans kollegor från A 9 kommer att finnas på Migrationsverket fram till årsskiftet. Med undantag för julafton.
För Marcus del gör det inte speciellt mycket då han är från Boden och kommer att fira jul där. Han behöver alltså inte åka någonstans som många andra gör.
— Jag har en kollega som direkt när han fick reda på att han skulle stödja Migrationsverket ringde hem till sin familj i Östersund och sa att han inte kommer hem över jul. Detta är viktigare sa han, jul det kan man fira nästa år, berättade Marcus Brunström.
På frågan vad som är det bästa med jobbet på Migrationsverket svarar Marcus Brunström, innan han själv ens hinner tänka:
— Oftast går man hem glad, man vet att man har gjort någons dag.